Filomena Linčiūtė-Vaitiekūnienė, „Marokas 12“, 2016 m., drobė, aliejus, 40×40.
„Maroko muzika“ – tai, autorės žodžiais tariant, pabėgimas nuo kasdienybės dulkių, dykumos smėlis su alsinančiu vėju Siroku, vandenyno bangos, begalinės tolumos, nusėtos alyvmedžiais ir neprijaukinamais arganais, Atlaso kalnai, slepiantys rūsčius nepažįstamųjų veidus, tai – vieniši kupriai, apkrauti asilai, šventyklos, kuriose nuo arabeskų sukasi galva, ir žmonės, žmonės… Viskas kitaip, viskas nematyta – sakytum, atkeliavę iš „Tūkstančio ir vienos nakties“ pasakos.
„Medžiai ir bokštai“ – tai prabėgusių metų pavasarinio-rudeninio Vilniaus plenero metu sukauptas kraitis. „Dvidešimt senamiesčio kampelių, taip gerai pažįstamų, nuolat regimų. Vilnius visados, net ir lietui lyjant, gražus, o labiausiai – kai prasideda visuotinis žydėjimas. Vėl šviste sušvinta barokiniai bokšteliai, gatvės, kiemai… Nuostabi metų laikų kaita leidžia vis kitaip išvysti, atrodo, taip gerai pažįstamus motyvus, pasidžiaugti gamtos ir barokinės architektūros darna“, – sako autorė.
Ciklo „Paryžius, Paryžius…“ darbai vėl nukelia svetur, šįkart – į Prancūzijos sostinę, įkvėpusią dailininkę naujiems kūriniams. Priešingai nei anksčiau minėtų ciklų darbai, šie nutapyti mišria technika, todėl suteikia dar daugiau įvairovės skirtingų kultūrų, metų laikų ir aplinkybių įtakose sukurtiems tapytojos paveikslams.
Galima suprasti, kad dailininkė kuria besikeičiančio miesto viziją. Kyla įtarimas, jog dailininkę veikia ne tik dabartis, bet ir svajonės, praeitis, jaunystės patyrimai.R. Bitinaitė-Širvinskienė
„Universalios menininkės Filomenos Linčiūtės-Vaitiekūnienės pomėgis keliauti nesibaigia įvairių meno sričių keliais. Dailininkės pamėgtoje tapyboje įkūnyti jos įdėmiai stebimo miesto vaizdai, jautriai atskleista meilė gyvam miestui, giliai slypintis ilgesys dingusiam Vilniui, egzotiškiems kraštams. Dailininkė žavisi miesto architektūros ir gamtos sąveika. Jos peizažuose išnyra arba skęsta konkretūs, atpažįstami pastatai. Regis, viskas, ką matome yra laikina, nepastovu. Galima suprasti, kad dailininkė kuria besikeičiančio miesto viziją. Kyla įtarimas, jog dailininkę veikia ne tik dabartis, bet ir svajonės, praeitis, jaunystės patyrimai“, sako menotyrininkė Raimonda Bitinaitė-Širvinskienė.
Parodos atidarymas – birželio 8 d., 16.00 val., Antano Mončio namuose-muziejuje (S.Daukanto g. 16) Palangoje.
Parodą aplankyti galima iki liepos 3 dienos.